"Kukka, joka kukkii vain yhden yön,
vaikuttaa meistä yhtä kauniilta kuin muutkin."
Katoavaisuudesta Freud, 1916
Hei, soitit Alicelle ja Johnille. Emme ole tällä hetkellä paikalla.
Tiedät kyllä, mitä tehdä. Hei.
Hei, muru.
Se on nyt ohi.
Päivä oli oikein kaunis, ja kaipasimme sinua kovasti,
mutta ymmärrän kyllä, miksi et tullut.
Alice, olen todella pahoillani.
Toivottavasti tiedät, että rakastan sinua ja olen tukenasi.
Olen varma siitä, että tiedät, miten paljon John rakasti sinua.
Selvä. Soitan myöhemmin.
Tämä on kaunis.
Olet ihan hullu. Tiedäthän sen?
- Pidätkö? - Pidän. Todella paljon. Tämä on kaunis.
Tämä on ihana!
Tämä on kaunis.
- Sano. - Vasemmalle.
Vasemmalle. Izquierda.
- Oho, puhut espanjaa. - Niin puhun.
Juuri noin.
Toitko tuon sieltä tänne?
- Miksi? - Haluan kertoa kuvalla tutkielmastani.
Tämän taiteilijan maisemat ovat minusta mielettömiä.
Ne vaikuttavat minuun. Varsinkin tämä. Haluaisin ottaa tuollaisen kuvan.
Tarkkailija kuvaa toista tarkkailijaa. Ymmärrätkö?
Sinä tarkkailet toista naista.
- Sinun vuoksesi. - Minä tarkkailen sinua. Niinkö?
- Minä kotini rauhassa. - Kuuntele nyt.
Sinä olet ulkona, vai? Selvä.
Pidän kuvista, jotka innoittavat.
Ne eivät ole vain kuvia, joista muistan, mitä olen jo tehnyt.
Siksi...
Pidät siitä, koska se näyttää valokuvalta.
SATA VUOSISADAN MERKITTÄVINTÄ KUVAA
Hei, soitit Alicelle ja Johnille. Emme ole tällä hetkellä paikalla.
Tiedät kyllä, mitä tehdä. Hei.
Minä tässä taas, Alice. Lähden aamulla Amsterdamiin.
Haluaisin nähdä sinut ennen lähtöäni. Ole kiltti ja vastaa.
Hyvä on. Pärjäile, muru. Olet rakas.
Olo on kuin parikymppisellä!
Elätkin kuin parikymppinen.
Olenko sanonut, että rakastan sinua?
- Olet. - Milloin?
Hississä.
Olet sanonut.
Seksikästä. Hienoa.
Hienoa.
Hei. Tässä on tohtori Ana.
RAVINTOLA
- Hei. - Hei.
- Puhutko englantia? - Puhun.
Etsin Anaa. Hän asuu toisessa kerroksessa.
Kävin jo ovella, mutta kukaan ei vastannut.
Ana on matkoilla. Haluatko jättää hänelle viestin?
Kiitos. Kertoisitko, että Alice kävi?
- Ai sinä olet Alice? - Olen.
Minulla on sinulle jotain. Odota hetki.
- Tämä on sinulle. Ana jätti sen. - Kiitos.
Ei kestä.
- Hei. - Kiitos.
Hei.
- Saisinko kaakaon? - Kaakao?
Kiitos.
Rakas Alice, olen kirjoittanut tämän kirjeen monta kertaa,
koska olen matkustellut paljon.
Toivon silti, että jonain päivänä löydän sinut odottamassa minua täällä,
aivan kuten ennen vanhaan.
Jätän sinulle kopiot kotini ja pyöräni avaimista.
Kyllä, pyöränikin, jotta voit nauttia kaupungista paikalliseen tapaan.
Pyörä on rakennuksen oikealla puolella. Se on musta.
Olen keräämässä näytteitä Itävallan rajalla olevasta järvestä.
Olen täällä 16. päivään asti.
Keittiössä on yhteystietoni, jos haluat tulla tänne.
Tämä on mukavaa vaihtelua sairaalan käytäviin jymähtäneelle.
Tiedätkö, John toivoi samaa sinullekin.
Tarvitset sitä, mutta vastustelet. Nyt on kuitenkin aika.
Sinun täytyy elää omaa elämääsi.
Hei, tässä on tohtori Ana. Jätä viesti.
RUOKAA, JUOMAA, TAPAAMISPAIKKA, TYÖPAJOJA
Hei. Tervetuloa. Mitä saisi olla?
- Ehkä kahvia? Jotain lämmintä. - Kiitos.
- Maistuuko cappuccino? - Kyllä. Kiitos.
Olenko sanonut, että rakastan sinua?
- Menikö oikein? - Meni.
- Mitä se tarkoittaa? - Yleisömenestys.
- Yleisömenestys. Kuulostaa italialta. - Vähän.
Miten se sanotaan espanjaksi?
Niin. Miten sanotaan "rakastan sinua" portugaliksi?
Sano se uudestaan.
Anteeksi?
Karkasit minulta, mutta se ei haittaa.
Otin vain yhden kuvan. Siitä tuli kaunis. Haluatko nähdä?
- Seuraatko minua? - En, tämä...
Tämä oli vain hetki.
Hetket kiinnostavat minua.
Näin sinut ja... Sinussa on jotain.
Haluatko nähdä?
- Oletko valokuvaaja? - Olen.
- Ammattilainenko? - Kyllä.
Olen töissä Salzburgissa ja olen tässä junassa joka päivä.
Etsin hetkiä, joista voin nauttia.
- Minne olet menossa? - Myöhästyin junasta.
- Myöhästyitkö? - Niin.
Haluatko vähän pelleillä junassa? Voisin kuvata sinua.
Maistuisiko juotava?
Kutsun sinut.
- Hyvä on. - Odotatko tässä vai tuletko mukaan?
- Mennään. - Tulen mukaan.
- Sinun... lippusi. - Kiitos.
No niin.
En tiedä, onko tämä hyvää.
Kippis.
No...
Junamatkustelu...
Minulla on...
Minulla on täti, joka tapasi setäni junassa.
He olivat menossa New Yorkiin. Täti on Münchenistä, setä Romaniasta.
He tekivät jotain hullua. He tapasivat ja rakastuivat junassa.
He ovat edelleen yhdessä ja asuvat Israelissa.
Ihan hullua. Ei niin pidä tehdä. Ei junassa.
Nukahdin.
Nukahdin todella.
Olin ihan pihalla.
- Juuri noin! - Niin.
Tuo on yksi.
Miltä näytän?
Haluatko oppia kuvaamaan? Tulen sille puolelle.
Kokeillaan hieman. Meidän on oltava lähekkäin.
Ihan rauhassa.
Aloitetaan tästä. Tiedätkö, mikä tämä on?
Riisu se.
Hyvä on.
Ole rohkea. Riisu se. Haluan nähdä sinut ilman sitä.
- Hyvänen aika. - Paljon parempi.
Ei, anna se takaisin! Näin.
- Oliko se oikeasti noin paha? - Mikä?
Ilmeeni.
- Milloin? - Liian vakava.
- Milloin? - Kun otit minusta kuvan.
Ei, näytät aina hyvältä. Näytät itseltäsi. Se oli vain...
- Hetkikö? - Niin.
Uskotko sattumaan?
Sattumaanko? Mitä tarkoitat?
Myöhästyin junasta, ja sinä olit paikalla.
Paikalla ei ollut muita. Vain me.
En. Se on liian...
Liian mielenkiintoista sattumaksi. Kenties.
Kaikella on tarkoitus.
On vain tartuttava tilaisuuteen.
- Niin. - Annettava mennä. Tai ehkä sittenkin.
Ehkä se oli vain sattumaa.
Niin, ehkä.
Mielenkiintoinen kysymys.
Me tapasimme luultavasti syystä. Syy täytyy vain selvittää.
Sanotaan vaikka niin.
Sopiiko se?
- Sekö, että eletään hetkessä? - Niin.
Mitä mieltä olet ajatuksesta? Sattuman tulkinnastani.
En ole enää varma.
Oletko koskaan ollut varma?
Käänny oikealle.
Käänny toisesta liittymästä.
Jatka tiellä 1,2 kilometriä ja käänny sitten oikealle.
Olet kotona.
Olen kaivannut sinua.
- Niinkö? - Niin.
Ulkona on kylmä.
Ota tämä.
- Oletko varma? Oletko kunnossa? - Olen.
- Hei. - Hei.
- Ole hyvä. - Kiitos.
Puhuttuaan pitkään tyyppi sanoi:
"En se minä ole. Baari on yli sata vuotta vanha."
- Kuinka vanha hän oli? - Satavuotias.
Ja nuo ihmiset...
En saanut vangittua tunnelmaa.
Sinun pitäisi tavata heidät.
- Älä aloita. - Olin siellä kuukauden vain kuvaamassa.
- Kokonaisen kuukaudenko? - Niin. En osannut lopettaa.
Tämä on upea.
Olet hyvä.
- Kauniita kuvia. - Sinun pitäisi kokeilla edes kerran.
Lähde mukaani.
Älä pyydä tuollaista. Tiedät, etten pidä lentokentistä.
En pidä matkatavaroista. Liikaa hulluja ihmisiä.
Ei.
Voin odottaa sinua täällä.
Kuuntelen mielelläni tarinoitasi. Olet mahtava.
Kyllä sinä joku päivä lähdet.
Miksi et juo mehua?
Se tekee hyvää. Niin.
Pidätkö tästä paikasta?
Näytät surulliselta. Kerro.
Kerro, mikä sinun on.
Tämä paikka muistuttaa erityisestä ihmisestä.
- Aviomiehestäni. - Selvä.
Hän kuoli vastikään. Yhdeksän kuukautta sitten.
Se on lyhyt aika. Oliko hän nuori?
- Täynnä elämää. - Vai niin. Kauhea juttu.
- Syö jotain. - Minulla ei ole nälkä.
Maista edes. Se tekee hyvää.
Sinun on juotava ja syötävä. Se on hyväksi. Ruoka piristää.
- Kiitos. - Ei kestä.
Olet nuori nainen. Olet kaunis.
- Kiitos. - Meillä on vain yksi elämä.
- Niin. Kiitos. - No niin. Kokeile edes.
- Kokeilen. - On vain yksi elämä.
- Lupaan. - Hyvä.
Käänny oikealle 300 metrin päästä.
Jatka tiellä 200 metriä.
Kerroit minulle isäsi kuolemasta.
Että ajoit autolla ilman päämäärää -
ja päädyit rannalle, jossa oli merileijonia.
Löysit silloin surusta elämän,
ja sinun oli päästettävä ensimmäistä kertaa irti.
Ana!
Näytät upealta. Pääsit tänne. Hyvä.
Ei hätää.
Ei mitään hätää, muru.
Ei hätää.
Omistettu kaikille parhaille ystäville.
Tekstitys: Mirka Maukonen